Översatt av: Mrs. ME
www. divxsweden. net -bästa svenska undertexterna på nätet
Intima främlingar
-Vem är det? Svara mig, Samantha. -Det kan du väl föreställa dig.
Är det fader Joseph? Är han din älskare?
Han lyssnar på mig.
-Men det gör jag med! -Nej, Richard. Det gör du inte.
-Du pratar ju inte med mig. -Det finns inget att säga längre!
-Vi är fortfarande ett par. -Ett par? Vad är "ett par" för dig?
Det är enkelt: Jag är din man och du är min hustru!
Jag var din fru, men det är slut nu.
Vad?
Kan jag hjälpa dig?
-Jag har en tid hos doktor... -Monnier. Du letar efter dr Monnier.
-Våning sex, andra dörren till vänster. -Tack.
-Tack. Vi ses snart. -Hej då.
-Godkväll. -Godkväll.
-Har du bokat tid? -Ja, klockan sex.
Klockan sex?
Jag är ledsen att jag är sen, men jag sa till din sekreterare att...
-Det är okej, kom in. -Tack.
Min sekreterare är ute. Du är...?
-Vad heter du? -Förlåt, jag...
Ja, hej Jacques... inte alls...
Nej, låt oss prata om det nu. Ett ögonblick, lägg inte på.
Jag måste prata med en kollega, kan ni vänta ett ögonblick?
Nej, nej... jag vet, jag vet.
...falsk balans. Det finns inget jag...
Nej, absolut ingenting.
Vet du vad. Låt mig hänvisa honom till vår vän på åklagarmyndigheten.
Han är expert på sådana här problem.
Ja... Låt oss göra det i alla fall.
Varsågod.
Du glömde din väska.
Eftersom det är första gången, måste du fylla i ett formulär.
-Formulär? -Varsågod och sitt.
Din ålder, yrke, civilstånd...
-Vem hänvisade dig till mig? -Ingen.
Jag letade i telefonkatalogen.
Jag ville ha någon i närheten, så jag ringde runt.
Ingen annan hade tid snabbt...
-Jag hade bråttom och... -Bråttom?
Jag har ett problem... ett personligt problem.
-Får jag? -Naturligtvis.
Min man står inte ut med det. Jag hade lyckats sluta, men...
Ett personligt problem sa du.
Ja.
Äktenskapet.
Vi har varit gifta i fyra år.
Förlåt mig.
Tack.
Vi kommer inte överens längre... min man och jag.
Han har ändrats mycket sedan han slutade jobba...
Varför, vad hände?
Hälsoproblem.
-Men du arbetar? -Ja, jag har alltid arbetat.
Min man vill inte det, men jag är inte hemmafrutypen.
Jag är biträde i en boutique.
-Handväskor, resväskor... -Ursäkta.
Ja, det är därför jag är här...
Vi ses imorgon klockan fem.
Ursäkta mig.
Förutom min man, har jag ingen att prata med.
-Inte dina kolleger heller? -Nej, vi pratar bara om jobbet.
-Någon i familjen? -Ingen.
Jag är rädd att jag håller på att bli galen.
Varför pratar du inte med din man?
Jag försökte, men han behandlar mig som ett barn.
Vi har inga barn. Jag vill ha barn men det...
...är för sent.
Han rör mig inte. Vi har inte sex längre.
Det är sex månader sedan.
Inget sex alls, helt plötsligt, vi som var så intima förr.
Jag saknar det, att få njuta med honom.
Men inte bara det... ...han kyssar, hans smekningar...
...hans kropp mot min... Förstår du?
Jag är inte van vid att prata om mig själv så här, jag slutar helst.
-Så? Accepterar du? -Accepterar vad?
Mitt fall.
Hur många sessioner blir det? Det är så det kallas, inte sant?
Jag förstår, du vet förståss inte ännu.
Är nästa vecka möjligt? På torsdag vid samma tid?
-Doktor? Sa du att du var psykiatriker? -Nej, jag har inte sagt någonting.
Hon misstog mig för att vara dr Monnier.
-Vem? -Dr Monnier, psykiatrikern i mitt hus.
Hon hade en tid hos honom.
Sa du inte att hon hade gått fel?
Jag förstod det inte förrän det var för sent. Mina klienter pratar ofta-
-om sina personliga problem. Jag trodde att det gällde en skilsmässa.
Kan du ge mig de där böckerna, tack?
Hur är hon?
-Vad menar du? -Är hon snygg?
Det vet jag inte.
Hon började gråta och...
...det gjorde dig upprörd!
Vad pratade ni om?
Hennes äktenskapliga problem.
Hon har hittat en expert!
-Hej. -Hej.
-Jag letar efter en bok. -Kan du precisera dig lite?
-Ordet "Rum" finns i titeln, tror jag. -Det var ju verkligen till hjälp.
-Vill du fortfarande träffa honom? -Vem?
-Luc. Han hämtar mig. -Bodybuildern?
Han är klubbägare inte bodybuilder.
-En swingers-club? -En fitnessklubb.
-När du lämnade mig... -Vänta lite, du lämnade mig-
-för sjunde gången i rad.
Om hon är sjuk, behöver hon en riktig terapeut.
Du kan inte fortsätta ljuga för henne. Ring henne och berätta sanningen.
Jag vet inte ens vad hon heter.
Där har vi Luc.
Hej Loppan!
Så... Luc, det här är William.
Den omtalade William! Jag har hört att du är en riktig finanshaj, kompis.
-Jag är inte din kompis. -Han är så fyndig!
-Affärerna går bra ser jag. -Jag förstår inte vad du menar.
Vi går Loppan. Vi har styrketräning, nu. Hej då.
Jag föredrar att kramas nästa gång.
William, säg till henne: "Jag är inte psykoanalytiker"-
-"Jag är finansrådgivare. "
-Okej? -Naturligtvis. Vad tror du om mig?
Enligt er, M Faber, kan vi bestrida fördelningen? Inspektören...
Nej, administrationen har gjort ett misstag med kvoterna-
-och gett dig två andelar. Din dotter-
-ger dig bara rätt till en extra halva. Har du förstått?
Inte riktigt, kan du ta om det...
-Allt kommer att blir bra. -Tack, M Faber.
-Vi ses, frun. -Vi ses.
Hur mår din far? När vi sågs sist hade jag fortfarande-
-konditori "Ringo Starr". Hälsa honom! -Det skall jag.
-Tack så mycket, vi ses. -Vi ses M Michel.
Jag är klar. Behöver du mig något mer?
Nej ni kan gå, Mme Mulon. Ha det bra!
Vill du att jag skall laga något åt dig?
-Nej, jag ordnar det själv. -Jag vet. Stackare...
-Godkväll, doktorn. -Kom in...
Det är en sak jag inte sa förra gången.
Det är inte lätt. Skall jag vara ärlig?
-Faktum är att... -Här är så ljust, kan du...?
Min man rör mig inte längre... det är bättre än att få stryk. Men han vill...
Förlåt.
Han vill att jag har sex med en annan man.
En annan man? Någon du känner?
Nej det spelar ingen roll vem. Han är besatt av detta.
Han säger: "Du har rätt att knulla vem som helst. "
Det är han som använder ordet "knulla".
Kvinnor som gör sånt för att överleva har inget val men jag...
Det är han som behöver psykologhjälp...
Hur står du ut?
Vi kan lika gärna separera. Vi kan inte fortsätta så här.
-Varför? -Det är som det är.
Jag måste gå nu.
-Jag skall betala... -Nej, hör här...
Nej, jag har för lite pengar. Förlåt, jag betalar nästa gång.
När blir det? Måndag, samma tid?
Hör här...
-Jag är inte doktor. -Inte? Jag trodde att...
Förstår du vad jag säger?
Ja, men alla terapeuter har inte examen-
-betyg eller inte gör det samma för mig.
Vi ses på måndag, doktorn.
Mme Mulon.
-Några samtal? -Från vem?
-En ung kvinna. -Vad heter hon?
-Det spelar ingen roll. -Ingen har ringt.
-Goddag. -Goddag.
Förlåt att jag besvärar. Kan jag få prata med dr Monnier?
Har du bokat tid?
Nej, jag är grannen, finansrådgivaren.
Naturligtvis. Vad vill ni?
En vän till mig hade en tid hos doktorn i början av månaden.
Det är möjligt. Och?
Ja, vi har tappat kontakten, och så sågs vi i hissen.
Hon hade bråttom. Jag vill ringa henne, men jag har inte hennes nummer.
-Vilken dag var det? -Tisdagen den andra klockan sex.
Ja, det var en patient. Det var hennes första session.
Hon uteblev, utan att lämna återbud.
-Det är hon. -Vad heter din vän?
Jag vet inte. Jag vet bara vad hon hette som flicka, men inte vad hon heter nu.
Ganska underlig historia.
Men jag måste få tag i henne. Snälla.
Jag skall se om doktorn har tid.
"Soffor djupa som gravar... "
Känner du till den dikten av Baudelaire?
Ansikte mot ansikte, det blir en session.
Jag tror inte att...
Jag lyssnar.
Det typiska kvinnans problem är:
"Jag känner mig inte önskad längre"... "Jag tror att min man bedrar mig"...
"Jag är fel kvinna på fel plats"...
Men jag är inte överraskad av den unga kvinnans misstag.
Att arbeta ensam är inte lätt.
Nej, det underliga är ditt beteende. Du sa aldrig att hon hade gått fel...
Den första gången okej, men den andra...
Det är över nu. Hon uteblev till mötet för två dagar sedan.
-Så allt är bra då? -Nej, för jag vill träffa henne igen.
Om hon hade öppnat sitt hjärta på ett party, hade du bett mig om tillstånd då?
Vänta lite, hon har blandat ihop oss.
Ja, och jag gillar inte när andra stjäl mina klienter.
Jag måste berätta sanningen för henne. Jag behöver hennes telefonnummer.
-Jag vet inget om henne alls. -Du vet redan alldeles för mycket.
Jag vill åtminstone veta var hon bor.
Alla vill veta en massa saker-
-men det är inte alltid möjligt. Jag måste göra dig besviken-
-jag kan inte lämna ut några uppgifter om mina patienter.
Förresten är hon ju inte ens min.
Det blir 120. Euros.
-Det är en del av terapin. -Terapin...
Jag upprepar, det är strax er tur...
-Adjö. -Adjö.
-Det måste vara klockan tre! -Men snälla förstå...
-Lugna ner er, M Chapel... -Men han sa klockan tre!
Allt kommer att bli bra.
-Jag skall hämta vatten. Ta det lugnt. -Okej.
Jag mår bra. Jag ber om ursäkt.
Goddag.
Jag ville säga att jag...
... "Meteo France". Vädret i Paris-
-det blir regn och blåst som håller i sig över natten.
Ursäkta mig, men en person kräver att få träffa dig. Hon har inte beställt tid...
Jag kommer med en gång.
-Skall vi stanna här? -Nej, kom in.
Vill du veta varför jag inte kom sist?
Jag först: Jag inte är dr Monnier.
Jag vet. Jag har vetat det ett tag.
Jag ringde för att skjuta upp vårt möte-
-den riktigt Monnier svarade. Hans röst var annorlunda än din.
Det var en chock. Om du inte är han, då...
...vem är du då?
Jag kunde inte komma tillbaka hit.
Det är äckligt.
En kille vet allt om mig och jag vet inget om honom.
Så, M Faber, du är finansrådgivare.
-Vad går ditt jobb ut på? -Jag hjälper klienter med...
...deras ekonomiska frågor.
-Utan att fuska? -Ja. Nå, ja och nej...
Du fuskade med mig.
Mitt uppträdande talar emot mig men-
-kan du förlåta mig? -Nej.
Jag kunde ha mördat dig.
Hör här, det blev ett missförstånd.
Jag är ledsen för det.
Jag pratade om mina problem med en-
-total främling. Jag kände mig smutsig.
-Jag kände mig våldtagen. -Våldtagen?
Ja, våldtagen.
-Ingen kan hjälpa mig... -Jag håller inte med...
Ingen kan.
Jag kommer.
Stör jag? Är du med familjen?
Familjen? Nej, nej...
Jag har undrat över det här området.
Jag hatar när det blir mörkt.
Affärerna stänger, folk går hem...
Det borde jag med...
...men jag ångrade att jag gick sådär.
Ingen orsak.
Jag kom igen för jag fick aldrig ditt nummer.
Inte jag heller, Mme De Lambre...
-Har du gjort efterforskningar om mig? -Du försvann ju så jag frågade min-
-granne dr Monnier, efter ditt nummer.
-Och? -Vad tror du?
På grund av min man ville jag inte att han skulle ringa mig hem.
Så han fick numret till vädertjänsten.
Det var det första som slog mig.
När de aviserar regn, ställer vi paraplyer i skyltfönstret.
På tisdag halv sju, M. Faber?
Ja, naturligtvis.
-Men, hur ringer jag? -Med en telefon.
Nej, jag menar hur ringer jag dig? Det gör du inte.
Vi ses på tisdag.
Så? Vad tycker du?
-Det har en god bouquet. -Nej inte vinet, Luc.
Säg ärligt.
Nja, han är...
Han är väldigt fysisk, eller hur?
Verkligen. Inte din typ alls.
Du måste göra dig av med mina böcker...
Det är ingen brådska...
Så Mister Muscle bryr sig inte om att du tillbringar natten hos mig?
Jag sa att jag skulle på ett arbetsmöte.
-Har du träffat henne igen? -Vem?
-Den där gråtande tjejen. -Ja.
-Har du sagt att du inte är psykolog? -Naturligtvis. Jag var tvungen.
-Vems smink är det här? -Ditt.
-Sparade du det? -Ja, om uti fall att...
Vill du inte stanna?
Nej, William.
Inatt var bara...
...ingenting.
Hallå? Hallå! Hallå, vem är det?
-Vem var det? -Ingen, jag la på.
-Vilken våning? -Sjätte.
-Jag med. -Jag tar trapporna.
-Sex våningar? -Ja, jag föredrar det. Jag är tidig.
Första gången här såg jag soffan och tänkte att det är ju normalt.
Ibland tar jag mig en tupplur...
Jag var sen eftersom det var fullt med folk på gatorna-
-och jag gillar inte folksamlingar. Jag var tvungen att gå på sidogator.
Vore det inte enklare om du tog bilen.
Min man tillåter inte att jag kör.
Han förbjuder dig att köra-
-han förbjuder dig att röka... Vad mer?
Vem vet vad han gör ensam i huset hela dagarna.
Och hur tillbringar du dina dagar?
Jag försöker överleva. Jag går upp, jag går till jobbet... och det är allt.
Skulle du inte vilja göra något annat? Kanske ett intressantare jobb.
Jag har redan provat allt. Butiksbiträde, servitris, rökare...
Drinkare när jag är deprimerad.
Det finns något...
...men det är en passion inte ett jobb.
Jag studerade klassisk dans som barn.
Det var hårt men fantastiskt.
Min gamle lärare framför allt.
Han var den förste som visade något intresse för mig. Såg mig.
Vem vet kanske kan jag fortfarande...
Varför försöker du inte?
Snälla, försök.
Kom igen...
Ursäkta mig, men...
Det har kommit ett viktigt fax.
Jag kommer tillbaka sen.
-Skulle du inte vilja dansa igen? -Jag är för gammal för att bli dansös!
Vad gör åldern, om du tror på dig själv?
När jag var ung brukade jag...
-När du var ung... -Ja.
Jag har alltid varit tidigt ute.
Jag slutade skolan när jag var 14.
Jag flyttade hemifrån vid 16.
"Hem" är väl tveksamt förresten.
Vi bodde i en husvagn.
Mamma tyckte det var praktiskt...
...eftersom vi reste hela tiden. Söderut, till solen-
-utan varken kärlek eller hat. Jag existerade inte.
Ibland, på kvällarna, hade hon med sig en man.
Jag fick gå ut och hon glömde mig.
Min mamma har aldrig tagit hem någon.
Jag måste gå nu. Mitt tåg går om en halvtimme.
-Bor du långt bort? -I Schweiz.
I en lugn förort.
Små trädgårdar, små hus...
Det är väl så det är i Schweiz.
Ses vi nästa gång?
Hej då.
-Vi ses. -Vi ses.
-Är det något som är fel, Mme Mulon? -Inget utom att jag får tömma askkoppar.
-Är hon en ny klient? -Ja, hurså?
Jag har inte fått några papper på henne.
Jag tar personligen hand om hennes akt.
Majoriteten av mina patienter kommer för att klaga.
Ingen orkar lyssna nuförtiden.
Inte ens frisörer eller servitriser har tålamod längre.
Den här unga kvinnan har hittat den perfekta lyssnaren i dig.
Men det är inte bra...
Eftersom hon inte har några allvarliga störningar...
Jag kan inte förbjuda dig att träffa henne.
Ditt jobb är inte så olikt mitt.
Vi arbetar med samma sorts neuroser:
Vad är deklarerat och vad är gömt.
Ja, jag kan ju lyssna på henne, men lösa problem...
Kvinnans problem eller dina?
M Faber är upptagen ett bra tag.
-Du har inte bokat tid, mademoiselle... -Madame.
Och efteråt har han ett annat möte.
Jag väntar.
Går det att härleda tullavgifterna?
Annars kommer jag att få skatta två gånger-
-och det är inte rätt. Sist var det...
Jag kan inte åta mig ditt fall, det är för många detaljer som fattas.
-Men du har allt... -Ja, men det är ett komplicerat fall.
Dit fall är mycket komplext. Förstår du? Vi talar om det en annan gång.
Jag är ledsen... varsågod. Vi ses.
Vi hörs snart.
Du glömde den här.
Tack.
Den har fastnat.
Får jag?
Tack.
Är det inte trist. Alla dessa papper...
Trist? Nej, inte alls.
Du förstår, finanser kan berätta om ett helt liv. De berättar om-
-födslar, giftermål, skilsmässor, framgång, bakslag och dödsfall.
Mina förseningar oroar min man.
Vad är det som oroar honom?
Han tror att jag träffar någon.
-Någon? En psykolog? -Nej.
En man, en älskare.
Men var det inte det han ville?
Bara om jag berättar om det.
Jag sa att jag arbetar över.
-Jag vet inte varför jag ljög för honom. -Men, berätta sanningen...
Vad? Att jag går hos en psykiatriker? Det skulle ju vara en lögn.
Han skulle inte förstå, han skulle inbilla sig saker.
Men du behöver ju inte berätta allt.
Man får ha hemligheter för varandra.
Inom äktenskapet, ja.
Varför använder du alltid slips?
Är du tvungen?
Nej, jag är inte tvungen alls...
Det ger dig tillförsikt.
-Ja, Mme Mulon? -Det var inget.
Kan jag få något att dricka?
Naturligtvis.
Mme Mulon, kan ni vara snäll-
-att hämta två koppar kaffe? -Te.
Ett ögonblick... En te och en kaffe, är du snäll.
Vad tror han? Det här är inget kafé...
Min man, jag har sett honom död.
-I en dröm? -Nej, på riktigt.
Jag är uppriktigt ledsen. När hände det?
För sex månader sedan.
Han höll på att dö på grund av mig.
När jag var liten kunde jag inte läsa, inte räkna, gå...
Det händer fortfarande ibland.
Jag kan inte skilja på vänster och höger. Jag blandar ihop ord...
-Du går till fel dörrar... -Det med.
Jag skulle köra ut bilen ur garaget, elektrisk garageport, vet ni.
Nej, jag förstår inte...
En felmanöver. Jag backade för fort-
-och jag såg inte att min man var där. Han gömde sig i mörkret.
Vad gjorde han där i mörkret?
Det var en lek.
Jag hörde honom skrika... för sent.
Jag klämde hans vänstra ben mot väggen.
Jag gjorde honom till invalid.
-Rullstol? -Nej, bara en krycka.
Han är bitter, och... ibland ramlar han och jag måste hjälpa honom upp.
Tack!
Han har inte rört mig sedan olyckan.
Enligt honom skulle en annan man vara ett sätt att få tillbaka hans lust.
Det är ett farligt spel.
-Tänk om du blev kär? -I vem?
I den andre mannen.
Jag måste träffa honom först.
-Vem är den där sorgsna kvinnan? -Jag vet inte... Ingen.
Hon får mig att rysa.
Jag brukade fantisera om att hon var min fars hemliga älskarinna-
-men han är för allvarlig för sånt.
-Fast han var förälskad i Mme Mulon. -Sekreteraren?
Ja, hon har något slags vaghet över sig.
Vaghet? Jag fattar inte vad det betyder.
Det betyder... hon var attraktiv.
-Vi ses. -Hej då.
Vi ses.
Nu kan jag i alla fall ta i hand... åtminstone din.
-Det är en början. -Vi ses på torsdag.
-Hej, Mme Mulon. -Hej, Jeanne!
Jag trodde inte hon kom till dig längre.
Fast hon vet att du inte är psykolog...
-Jag förstår. -Nej det gör du inte.
Hon pratar bara med mig om sin man, en elak typ som får henne att lida.
-Hon får väl lämna honom. -Problemet är att hon är rädd för honom.
Tur att hon har träffat dig.
-Du kommer att rädda henne... -Hmmm.
-Jag tror inte mina öron! -Vad?
Du sa "hmmm" som en psykiatriker.
Och hur vet du hur psykiatriker säger "hmmm"?
Jag gått i analys i sex månader nu.
Du med? Varför?
-Jag bearbetar min sorg. -Din sorg? Har någon dött?
Min sorg över oss.
Så? Hur bli det med soffan?
Jag har kommit för att hämta den...
Skönt att du hämtar den här usla soffan. Den passar mycket bättre hos dig.
-Den är fin, eller hur? -Charmerande.
Vänta lite, ta den här också. Du tycker ju så mycket om den...
-Är du säker? -Ja. Lämna det till mig, Mme Mulon...
Hej Willy. Det här är ett karlarbete.
Tack så mycket.
-Herregud, den är enorm! -Den största på marknaden.
Du har sån tur...
Jag kan fixa fram en om du vill, importören arbetar på min klubb.
Bussigt, men jag har inte skepparexamen.
Det var ett skämt, va? Kom nu.
Vi måste skynda oss. Trafiken är hemsk vid den här tiden.
Jag visste att du skulle säga det.
-Du är inte Zen alls -Nej jag är inte Zen.
Jag har svalt ett paraply, och det var uppfällt.
Lugna ner dig, grabben.
Vad gör du här?
-Var är din elaka sekreterare? -Hon är ledig. Vadå elak?
Hon ser sådan ut.
-Var var du? -På inspektion hos en klient.
-Du kunde ha ringt mig. -Hur då? Och vi inte bestämt något.
-Det gjorde vi, vi sa onsdag. -Nej, vi sa torsdag.
Oj, det var torsdag.
-Ibland blir jag förvirrad, vet du. -Ja.
Jag måste kissa.
I änden av gången. Skall jag följa dig?
Tack, men jag behöver inga vittnen.
Till vänster...
Jag förstod.
Det här huset är så rent.
Allt på sin plats, så perfekt...
-Vem städar? -Det gör jag själv.
-Manisk? -Nej, jag bara...
...gillar det.
Det var min pappas tändare.
Det är allt jag ärvt, förutom ett foto.
Jag vet inte ens om han är min pappa.
Du vill verkligen veta mer, eller hur?
Han dog i en bilolycka kort efter att jag föddes. Min mamma körde.
Hon dödade min far och jag dödade nästan min man. Nu har du hört hela historien.
Så konstigt...
En olycka som går i arv från mor till dotter.
Gjorde du dig av med den sorgsna damen?
Ja, stackare. Hon hängde där i 30 år.
Har du bott här i 30 år?
Längre än så. Jag är född här.
Det här kontoret var min fars. När han gick i pension lämnade han det till mig.
Och du tog hit dina leksaker.
Som du ser.
Den här var roligt.
Vad heter den?
Det är en hemlighet.
Min le-la.
Vad betyder det? Min leksak?
Jag tror det.
Försiktigt! Den är ömtålig.
-Och vad gjorde din far? -Samma som jag.
Så detta går i arv från far till son.
Det trodde jag aldrig.
När jag var tonåring ville jag bli forskningsresande och-
-erövra kvinnor världen över men-
-världen blev till den här lägenheten.
-Reser du aldrig? -Jo, i jobbet. I fjol var jag i Belgien.
Och kvinnorna?
Är du singel?
Vill du inte prata om dig?
Det finns en stängd dörr längst ner.
-Det är mina föräldrars rum. -Nej, jag menade dig. Inte din lägenhet.
-Bor du här? -Nej, jag skall träffa en person.
-Jag med, min psykiatriker. -Doktor Monnier?
-Skall du också till honom? -Nej, en annan person.
-En annan psykiatriker? -Mer eller mindre...
-Är han bra? -Inte dålig. Och din?
Som en tandläkare. Men det gör mera ont.
-Jag kan inte åka hiss. -Varför?
Det går bara inte.
Inte ens en våning, bara för att prova?
Nej, doktorn säger att jag inte är redo.
-Jag ville... -Jag...
-Förlåt... -Nej, jag ber dig, du först.
Min man rör mig inte längre eftersom...
...han inte får erektion längre.
Egentligen bryr jag mig inte, det finns annat vi kan göra.
Men han känner sig död.
Nej, egentligen inte.
Han har fortfarande idéer. Han gillar...
Fantasier.
Ja, fantasier.
Han gillar att se på när jag tvättar mig eller ta ett bad.
Verkligen...
Så länge det hjälper honom, förstår du?
Nej, jag förstår inte-
-jag tycker att han borde rycka upp sig.
-Det du säger är förskräckligt. -Är inte din man förskräcklig då?
-Varför gör du dig inte av med honom. -Det har jag redan gjort.
Nej, jag menar, varför tar du inte tillbaka din frihet.
Frihet för mig är inte att lämna honom, det är att hitta honom igen.
Jag ber om ursäkt, jag är så ledsen.
-Förlåt. -Det är okej.
M Faber... kom du för att träffa mig?
-Nej, jag gick bara förbi. -Förbi?
-Ja. -Jag skall på lunch. Har du ätit?
Patienterna är de som gör analyserna och samlar ledtrådar-
-psykoanalytiker vet ingenting.
Bara det patienterna vet. Hänger du med?
Inte riktigt. För ju mer jag vet om henne desto mindre förstår jag...
-Fruktsallad. Och notan. -Tack.
Hör här, knuten på din slips är felfri, din verksamhet går väldigt bra.
Låt din oönskade och temporära kontakt med psykoanalysen-
-lära dig detta, åtminstone:
Du har inte allt under kontroll.
Det finns saker du inte kan påverka.
Vi är inte på mottagningen så det här är ingen konsultation-
-men du kan betala lunchen.
En sak slog mig precis.
Vad är det som säger att hon verkligen är gift.
Varför skulle hon ljuga för mig?
Fick inte du henne att tro att du var psykoanalytiker? Hon kanske är mytoman.
Den falska neurotikern och den falska psykoanalytikern.
Eller ännu bättre:
Hon gick inte till fel dörr...
...utan ringde på hos dig med vilje.
Samantha hör på mig, var förnuftig nu!
Jag kan inte vara förnuftig! Jag älskar dig! Det här är något du måste klara!
-Vilken våning? -Och du?
-Sjätte. -Jag med.
Vill du inte lyssna på mig längre?
-Då skulle jag skicka dig till Monnier. -Hur ser han ut?
Ett typiskt utseende, ingen skulle ta honom för en finansman. Och din man?
-Min man? -Hur ser han ut? Har du en man eller?
-Har du en cigarett? -Nej. Vad heter han?
Marc. Är du nöjd?
-Det blev bråk. -Bråk? Varför? Är han svartsjuk?
-Han vet att jag går hos en doktor. -Hur, följde han efter dig?
Nej. Han har nog kikat i min kalender.
Han säger att vi måste berätta allt för varandra, så jag berättade allt.
Vad?
Att jag har en älskare som jag ligger med efter jobbet.
Min man tror att du är älskaren.
Jag?
Ja, psykoanalytikern.
De kan ha affärer med sina patienter.
Men varför sa du så till honom?
Han ville ju att jag skulle hitta någon.
Jag fattar inte hur ni två fungerar.
Innan honom, var jag en krympling.
Han lyste upp mitt liv med sin ysterhet.
Yster, ja.
Jag vet att det är ett omodernt ord.
Jag älskade honom för att han alltid var så glad.
-Älskar du honom inte längre? -Jag är fäst vid honom.
Om du är det, varför kommer du då hit?
Vad är det du förväntar dig av mig?
Nu har jag fått nog av ditt förhör.
Min klient... har hittills inte fått någon transaktion gällande arvet.
Nå, jag beklagar men... Ett ögonblick.
Stig in. Ursäkta mig.
Ja det är irriterande...
Jag ger dig tid till den 12:e, annars...
Nej, det är sista dagen.
Tack för att du är så förstående.
Vi hörs, advokaten.
Ursäkta mig, du är Monsieur...?
Exakt det är jag som är Monsieur.
Jag lyssnar.
Det är komplicerat.
Jag är van vid det. Vad är problemet?
Du.
Du känner min fru Anna.
Jag är Marc, hon måste ha berättat om mig.
Så det är här det sker alltså...
Först trodde jag att det var dr Monnier-
-som knullade min fru.
Jag skickade någon för att bekräfta det.
Men i verkligheten går hon inte hos någon läkare, hon har ljugit för mig-
-och det betyder att hon döljer något.
-Hör här... -Ekonomin, kommer hon inte hit för...
...men det är okej, hon är fri.
-Vad vill du mig? -Jag ville se ditt ansikte.
-Är ditt ben bättre? -Berättar hon allt för dig?
Inte alls... om olyckan, ja.
Och du trodde henne? Jag förstår dig.
Ibland är det bättre att inte veta sanningen.
Du! Gör henne lycklig!
M Faber!
Din hiss är gammal och dålig. Störtar den, finns det inget larm.
Vi får hoppas att det inte händer dig.
Väldigt sympatisk man!
Mycket.
Fader Joseph är homosexuell-
Samantha är deprimerad och försöker ta sitt liv.
Men Richard bryter in precis i tid för att hinna rädda henne.
Han är beredd att förlåta henne. Kan deras kärlek räddas?
-Var är vi? -Nästan på andra våningen.
-Hur känner du dig? -Dåligt! Jag måste skrika!
- Skrik då! Det gör inget. -Försiktigt, annars skriker jag!
Det är en återkommande dröm. Det är därför jag pratar om den, för när...
-Hur mår du? -Du tyckte att jag var löjlig!
Inte alls, jag vet vad det vill säga.
Det här är en stor dag för mig, en enorm seger.
För mig med. Tro mig, nästa gång kan du åka själv.
Du behöver inte gå till dr Monnier mer.
Och varför går du till en psykiatriker?
Han behöver mig, jag är hans enda patient.
Hej då.
Man kan nästan tro att det är semester.
När det är soligt minns jag somrarna då vi reste söderut.
Folk känner sig fria och avslappnade, de åker vespa till stranden. Förstår du?
Mer eller mindre.
-Är allt bra? -Bara bra. För dig med verkar det som?
Ja, jag mår bättre. Märker du det?
De senaste dagarna, jag vet inte...
...jag har varit mycket gladare.
Min man har också märkt en förändring-
-men han tror nog att det är sexuellt.
Han började igen.
Han vill att jag skall ha någon-
-därför berättade jag för honom om oss.
Om oss?
Jag och min älskare.
Och vad har du sagt till honom?
Sex på psykiatrikerns soffa.
Han gillar att det är en psykiatriker-
-Utan att vara elak; en finansrådgivare skulle inte alls vara lika upphetsande.
Kan jag berätta allt för dig?
Det tror jag.
Att berätta för honom...
...vad jag gör med min älskare, jag...
Igår, när jag badade, smekte jag mig själv.
Det var inte första gången, men igår nådde jag toppen.
Toppen av vad?
"Att ha orgasm" låter så medicinskt-
så jag säger "nå toppen".
Vilket ord använder du?
Varför ser du på mig på det där viset?
-Tror du jag är sjuk? -För att du tog ett bad?
Nå, vad känner du, nu?
Jag tror inte jag kan fortsätta.
Normal reaktion, du var inte beredd.
Kvinnor som pratar om sina orgasmer skrämmer män.
Det väcker upp gamla rädslor-
-från den tidiga barndomen, men du kan inte sluta.
Det tar slut när det tar slut.
Denna halvöppna dörr till det feminina mysteriet-
-kan knappast stängas igen.
...nej, jag måste berätta att-
-din far var totalt...
M Ferdinand var en fantastisk person-
han var perfekt. Jag förstod allt...
-Hur mycket betalar hon dig? -Inget... Är du galen?
Hon måste betala, det säger reglerna.
-Hon pratar och du lyssnar? Är det allt? -Naturligtvis! Förvånar det dig?
Inte när det gäller dig. Du har aldrig kunnat ta initiativ.
Spännande blockering du har.
-Hon undrar väl vad du väntar på. -Hon kommer inte till mig för det.
Tror du? En kvinna som berättar för en finansrådgivare om sina orgasmer.
Blev du åtminstone upphetsad?
-Du fattar ingenting! -Har du avgett kyskhetslöfte?
Du kom till mig för att be om råd, då borde du veta vad du vill.
-Jag vet ingenting längre! -Knulla henne eller låt bli!
-Göra vad? -Du har inte svarat mig!
-Jag kan inte få henne! -Eller så vill du inte.
-Jeanne, du är svartsjuk. -Och?
När jag träffade dig hade du stora drömmar. Du ville skriva en roman-
-och du slutade som sur bibliotekarie på ett gammalt dammigt bibliotek.
-Godkväll. -Vad gör du här?
Din sekreterare sa att jag kunde vänta.
Jag gick runt i huset. Inte illa alls.
Det var en naken kvinna i ett fönster.
Du blir aldrig uttråkad här...
-Är du galen? Du skadar mig! -Och du skadar mig.
Försvinn med en gång! Jag tänker inte diskutera med dig!
Jag har tänkt mycket på det här.
Vi kan inte fortsätta så här, vi tre.
-Vad pratar du om? -Om ert förhållande.
Det finns inget förhållande! Jag älskar henne.
Jag räknade med det. Jag förstår dig.
Har du berättat det för henne?
Jag kunde inte tro att hon ville ha en man som du.
Men hon hittade någon, det är bättre än inget. Fast jag vill inte!
Ni gömmer er. Ni måste göra det i mitt hus.
-Du skämtar väl? -Tror du?
Kom och knulla min fru i mitt hus.
Det gör mig upphetsad.
Jag är inte död ännu...
Innan vi träffades, var jag en tönt.
Jag visste inte sådana kvinnor fanns.
Kvinnan i mitt liv. Det måste betyda någonting...
Tills döden skiljer oss åt.
Du är sjuk.
Kärlek är en sjukdom, ja. Obotlig.
Hur mår din man?
-Bryr du dig om det? -Ja.
Han är okej, han är lugnare.
Han frågar inte längre.
"Odjuret i djungeln".
Handlar den om bestar i Afrika?
Nej, om England och melankoli.
-Du kan få låna den, om du vill. -Tack.
Är klänningen ny?
-Gillar du den? -Ja, den klär dig mycket bra.
Nej... nej, snälla, släck.
Tack.
Ursäkta mig, du har ett viktigt samtal.
Skatteverket kräver att få tala med dig.
Säg att jag ringer tillbaka, jag är upptagen, som du ser.
Jag skall väl gå.
Nej, nej, varför?
Ditt arbete är viktigare än jag.
Jag ringer dig.
Hej då.
-Skall jag tända? -Nej, det är bra, tack.
Det var därför dörrarna till mitt kontor öppnades och en långbent blond dam-
vid namn Heather Butkiss kom in.
Hon sa att hon var nakenmodell-
-mitt ytliga ögonkast blev mer noggrant.
-Vill du inte slå dig ner. -Jag är en del i hotellets...
Slå dig ner fröken.
Hallå?
Vad vill du? Varför ringer du vid den här tiden?
Vilket fönster?
Vi ses.
-Den där kvinnan vill att du ringer upp. -När ringde hon?
-Kunde du inte ha kopplat in henne? -Du satt i ett möte.
Hallå?
Det var snällt att ringa tillbaka.
Var är du? På jobbet?
Jag måste få prata med dig.
-Med en gång? -Ja, med en gång. Kom hit, jag väntar.
Vi ses.
Förutspådde inte väderutsikterna regn?
Så många oförutsedda saker händer mig...
Vill du ha något att dricka?
-En kaffe? -Ja.
Nej jag vill hellre ha... jag vet inte, något starkt.
Jag kan inte hitta min pappa längre... min pappas tändare.
-Kanske har jag glömt den här? -Jag skall leta efter den.
Förra gången jag kom hit, regnade det. Minns du?
Och där i gathörnet stod min man.
Han var snygg, han hade en ny skjorta.
Jag frågade om han skulle träffa någon-
-och han svarade ja... mig.
Han log.
Han hade bokat ett rum på ett hotell i närheten.
Jag satt på sängen och visste inte vad jag skulle göra.
Han la sin hand här, på halsen...
En våldsam handling, som skrämde mig-
-men sen började han smeka mig-
-samtidigt som han tog av mig.
Han smekte min hals, mina bröst, mina lår...
Han sa ömma ord.
Han verkade vara en annan man.
Han knuffade ner mig på sängen och lät ljuset vara på.
Han visade var jag skulle smeka honom-
-och vi var tillsammans hela natten.
Vi fann varandra igen. Jag skall inte gå in på detaljer.
Tvärtom, spara inte på några detaljer...
Hans mun... hans tunga... hans fingrar... hans fantasier.
Sado, maso, scat...
Intrång? Vaginalt? Analt?
Men vad är det med dig?
Du kan berätta allt för mig men jag kan inte lyssna på allt.
Jag såg dig inatt, med din man.
Rummet låg mittemot mitt kontor.
Du märkte inget, gissar jag.
Nej.
Din man kom och besökte mig här.
-Jag tror dig inte. -Han har varit här två gånger.
Varför kom han hit?
För att prata med mig om dig. Du pratar om honom, han pratar om dig.
-Och varför har du inte sagt något? -Han bad mig knulla dig, i hans hus.
Det var vad han sa.
Tillslut var det väl mer upphetsande att knulla dig utanför mitt hus.
Igår natt, på hotellet, ringde han inte ett samtal då?
Det vet jag ingenting om.
Han ringde mig, så att jag kunde njuta av showen.
Ja?
En klient har väntat i en halvtimme nu. Skall jag be honom återkomma?
Nej, skicka in honom. Vi är klara med varandra.
Du ser förfärlig ut...
Låt det inte förgifta dig.
Partnerskapet sägs vara en glädjekälla-
-men jag mår mycket bättre som skild.
Jag kan titta på såpor i timmar-
-ha mina chips ifred.
Hej.
Jag vill lämna tillbaka din bok.
Den är inte min typ. Berättelsen är rörande, men slutet är dåligt.
-Har du hittat min tändare? -Nej.
Det här är till dig.
Det var snällt, tack.
Kom in, är du snäll.
-Bara ett par minuter då. -Kom in.
-Det är vår nya resekollektion. -Rese-?
Man kan ju ha den till shopping, om man vill.
-Vi har inte setts sen... -Två veckor och två dagar sen.
Jag skulle inte ha berättat de där sakerna. Jag ville inte chockera dig.
Jag var så lycklig över att ha funnit min man igen. Jag tror det var därför.
Jag förstår en del saker nu, saker som gör ont.
Vi pratade, jag berättade om mina innersta tankar, och jag mår bättre.
Jag vill lämna honom.
Vill du lämna honom? Och om han inte går med på det?
Det är värst för honom själv. Jag tar tillbaka min frihet.
Det var ditt råd, var det inte?
Och vi då? Våra samtal...
Vi har inget mer att säga varandra.
Bra...
Anna!
Jag är glad att du mår bättre.
Försök att vara lycklig.
Ensam, men lycklig.
Hej då.
-Hej. -Hej. Är jag tidig?
-Nej, jag har precis slutat jobba. -Inte på en söndag, väl?
Det är ett bra sätt att slå ihjäl tid.
-Med Luc åt jag bara ris och grönsaker. -Var det allt?
-Jeanne... -Vi har gjort slut.
-Lämnade han dig? -Nej, jag gick.
Han är så opersonlig!
Till och med hans armar känns ensamma.
När vi gjorde slut, sa du: Det finns andra, men...
Faktum är att det finns inte så många andra.
Förlåt. Glöm det, snälla.
Goddag, det här är Fabers kontor. Lämna ett meddelande, så hör jag av mig.
William? Det är jag, Anna.
Är du där? Inte?
Om du är där, svara!
Jag föreställer mig dig vid ditt skrivbord, i din slips.
Nej, inte på en söndag, väl?
Det är slut, jag har bestämt mig för att börja ett nytt liv-
-ett lättare liv.
Jag är inte en rädd liten flicka längre. Jag har vuxit, tror jag, tackvare dig.
Jag har aldrig mått så bra med någon förut.
Vi kunde prata om allt-
-utan att fuska, utan att ljuga.
Jag trodde inte att det var möjligt.
Jag reser, bort från allt-
-för att börja om.
Det är jag skyldig dig.
Jag är glad att jag gick till fel dörr.
Jag ville tacka dig. Tack för allt.
Nu kommer mitt tåg. Jag måste gå.
Hej då.
-M Faber skall du lämna oss? -Ja, det är nu eller aldrig, doktorn.
-Hur mår kvinnan? Ses ni fortfarande? -Nej, hon har lämnat sin man och Paris.
Det visar att du lyckades. Det är syftet med terapi-
-att bryta upp, att gå vidare.
Hej då, doktorn.
-Vi hittade den här under soffan. -Tack.
Fem, sex, sju, åtta... Ett, två, tre, fyra, fem, sex, sju...
Nej, stopp, stopp. Pascal, stopp. Det här duger inte.
Det här är inte "Svansjön", ni ser ut som en skock elefanter...
En gång till. Mjukare nu, barn, okej?
Sträck på ryggarna, ställ upp er. Bra... Vi tar det från början. På rad!
Fem, sex, sju, åtta...
Anna? Någon lämnade ett meddelande. Jag förstod inte så bra.
Tack.
Jättebra... Vivienne, huvudet!
Vi kan träffas där imorgon klockan elva.
Glöm inte ta med inkomstredovisningen, vi kommer att behöva den.
Det är bra. Vi ses imorgon. Hej då.
Hej.
Du kom...
Meddelandet sa att någon hade något till mig.
Hur hittade du mig?
Jag ringde ditt nummer.
-Vilket nummer? -Väderlekstjänsten.
De sa att det skulle bli regnigt i norr och soligt i söder.
Jag tvekade men... Nej. Jag var säker på att du rest söderut.
Långt söderut, till solen.
Som när du var liten, med stränderna och vesporna...
Minns du allt?
Frågan är "Varför?"
Varför letade jag efter dig överallt?
Jag saknade våra möten.
Jag med.
Så? Var var vi?
Översatt av: Mrs.ME